![Vocomotion](https://i.imgur.com/WgUKzHY.jpg)
Ez a lemez most kerül negyedszerre a kuckóba: először én, majd Barnus mutatta be, de mindkettőnk linkjei elhaltak.
Mivel azonban a lemez mindenképpen figyelemre méltó, ismét feltöltöttem, és kettőnk ismertetőjét összegyúrva újra közszemlére teszem.Az Illinois állambeli Evanstonban működő Vocomotion Studios, melyet Freddie Feldman vocal percussionist (hirtelenjében nem találok rá megfelelő magyar kifejezést) alapított 1998-ban, a hangszerkiséret nélküli, acapella felvételekre specializálta magát.
Honlapjukon érdemes körülnézni.
Mint szinte minden esetben, itt is egy nővel kezdődik a történet, mert tudjuk: minden sikeres ember vagy alkotás hátterében egy nő áll (Cherchez la femme). Történt ugyanis 2002-ben, hogy Freddie Feldman felesége megkérdezte a férjét, “ugyan már, miért nem csinálja meg a Pink Floyd albumot csak énekhangokra átírva?”. Ráadásul úgy, ahogy az eredeti készült, megszakítás nélkül, és ráadásul élő színpadi produkcióként. Feldman tudta, hogy ez minden tekintetben lehetetlen, még hangszereken is kihívás egy 45 perces folyamatos, megszakítás nélküli zenei produkció, hát még ugyanez emberi hanggal, minden zenei-technikai segítség nélkül.
Aztán az ötletet tettek követték. Feldman számos bonyolult “a capella” project-tel a háta mögött megkisérelte a lehetetlent. Megkereste énekes barátját, Jon Krivitzky-t, és az bár erősen szkeptikus volt, 2003 tavaszán nekiállt a szervezésnek. Megkereste a nyolc legalkalmasabb énekest -beleértve saját magát is-, mellétette kilencedikként a Feldman által vállalt “hangos ütős” (hasonló a beatbox-hoz) posztot, és az énekegyüttes “Voices On The Dark Side Of The Moon” néven összeállt. Jött a neheze, úgy átírni a Floyd “mega opuszát”, hogy az azon szereplő minden egyes hang megjelenjen énekhangként a produkcióban. Ez már csak azért sem volt egyszerű feladat, mivel a számok némelyikében találhatóak olyan effektek, amelyeket eredetileg sem hangszerrel hoztak létre, mint például a “Time” óraketyegése, vagy a “Money” péntárgép csattogása, pénzcsörgése. Különösen figyelni kellett a megszakítás nélküli (High Definition) előadásra, és arra, hogy a számok tempója olyan közel legyen az eredeti időrendhez, amennyire az lehetséges, így megőrizve a tempó-szinkronitást, a “Wizard of Oz kompatibilitást”. (Ez utóbbi onnan kapta a nevét, hogy fanatikus Floyd rajongók észrevették, ha egyszerre játszák az “Óz, a csodák csodája” filmet az albummal, akkor az másodpercnyi pontossággal követi a film cselekményét, hangulatát. Véletlen egybeesés? Azóta rendszeresek az ilyen filmvetítések.)
2004 végére összeállt a produkció, 2005-ben élő színpadi előadáson debütált. Az énekeseket egy (a közönség által nem látható) stroboszkópszerű lézerfény tartotta a pontos tempóhoz, mivel az énekhangon kívül semmilyen más hang (pl. metronóm, dobogás, stb) nem volt megengedett.
2005-ben megjelent a lemez CD változata, de kiadtak 300 db limitált példányszámú, számozott vinyl korongot is, illetve az album 5.1-es, térhatású változata is piacra került.
A “Dark Side A Hold A Cappella” albumot 2006-ban jelölték a “Legjobb Pop-Rock Album”, és a “Legjobb Kortárs A Cappella Felvétel” díjra Krassóban.
Az Énekhangok :
Stephanie Lewin – Soprano
Jennifer Feucht – Soprano
Melissa Smithson – Alto
Jon Krivitzky – Tenor
Michael Mahler – Tenor
Chris Feucht – Tenor
Alan Schmuckler – Baritone
Dan Riley – Bass
Freddie Feldman – Vocal Percussion
A Beszédhangok:
Jill Feldman
Marty Gasper
Bill Hare
Tzvia Krivitzky
Mike Mendyke
Jonathan Minkoff
Diana Preisler
Deke Sharon
A lemez tartalma:
01 – Speak To Me/Breathe
02 – On The Run
03 – Time
04 – The Great Gig In The Sky
05 – Money
06 – Us and Them
07 – Any Colour You Like
08 – Brain Damage
09 – Eclipse
https://zenekucko.com/03318
Views: 52
Érdekesnek tűnik; köszönöm szépen!
Ma végre meghallgattam; fantasztikus!!!